Інноваційний потенціал: розвиток науково-категоріального апарату інноваційної економіки - Skyba, Maryna (Економічні горизонти, 2019)
Дослідження інноваційної економіки, сутності та змісту інноваційного потенціалу потребує вивчення наукових джерел та розвитку теоретико-методологічної бази. Метою статті є дослідження теоретико-методологічних засад інноваційного потенціалу, систематизація наукових підходів до аналізу інноваційного потенціалу. Методи. У дослідженнях використовувалися методи формалізації, системного підходу, наукової абстракції. Результати. У статті автором запропоновано удосконалити наукову категорію «інноваційний потенціал». Інноваційний потенціал визначено як невід’ємний елемент економічного потенціалу, сукупність ресурсів, можливостей, результатів наукових досліджень, які, за умов сприятливого інституційного середовища, здатні взяти участь, бути задіяними у процес суспільного виробництва з метою вироблення продукту, здатного задовольнити суспільні потреби у певний період часу та у певному місці, а також сприяти зростанню якісного рівня економічного розвитку. Основними підходами до вивчення сутності «інноваційного потенціалу» та його структуризації пропонуються: лексичний, ресурсний, еволюційний, результативний, синергетичний, в залежності від сфери використання результатів наукових досліджень (фундаментальний, прикладний), за ступенем (мірою) реалізації - фактичний (досягнутий, реалізований) та перспективний (вектор розвитку). Практичне значення. Результати дослідження автора можуть бути використанні при викладанні навчальних дисциплін, розробці навчально-методичного забезпечення тощо. Перспективи подальших досліджень. Подальші наукові розробки автора будуть спрямовані на уточнення ролі держави у процесі формування та розвитку інноваційного потенціалу.