Механізм стратегічного інноваційного розвитку підприємництва - Кузьмінов, Микола Вікторович (Економічні горизонти, 2021)
В статті окреслено соціально-економічний розвиток України в сучасних кризових умовах, що негативно відобразились на діяльності вітчизняних підприємств. Досліджено питання формування механізму стратегічного інноваційного розвитку підприємництва. Проаналізовано інтеграційні та інтернаціоналізаційні процеси економіко-господарського та політичного-суспільного життя, що спрямовані на вирішення науково-технічних проблем та є необхідними в процесі стратегічного інноваційного розвитку підприємств. Дослілжено, що вдосконалення міжнародних комунікацій, економічні та політичні зміни в країнах, глобальне впровадження та поширення інновацій призводить до необхідності формування нових механізмів розвитку підприємництва. Міжнародна конкуренція зумовлює потребу в постійному розвитку підприємництва задля отримання конкурентних переваг. Інноваційний розвиток на регіональному рівні охоплює новітні стратегії, механізми, пріоритети, структури та напрями, які забезпечили б створення інноваційного типу відтворення національного виробництва. Відмічено, що метою стратегічного інноваційного ровитку підприємництва є зосередження ресурсів у сферах, що допомагають пришвидшити наукoвo-технічний прoгрес в процесі діяльності. Інноваційний розвиток демонструє не тільки рівень застосування інновацій в підприємництві, але й колаборацію із інишим сферами економіки в національному господарстві країни. Досліджено сучасний механізм інноваційного розвитку підприємництва та грунтовну базу для його функціонування - законодавче поле регулювання діяльності підприємництва в Україні. Законодавча база характеризується суттєвими суперечностями між нормативно-правовими актами та законами. Це досить часто ускладнює та перешкоджає ефективному веденню підприємницької діяльності та їх інноваційному розвитку. Законодавчо не регламентовано підтримку інноваційної діяльності вітчизняного підприємництва як на державному рівні, так і в умовах окремого регіону. Відмічено, що функціонування механізму стратегічного інноваційного розвитку підприємництва на сьогодні варто розглядати як перспективний чинник виходу України з економічної кризи та покращення социально-економічної стабільності у суспільстві. Встановлено, що задля підвищення ефективності механізму інноваційної діяльності вітчизняних підприємств необхідно постійно аналізувати їхню діяльність за допомогою показників, які характеризують інтегральний показник реалізованої частини інноваційного потенціалу. Визначено, що при обрахунку реалізованої частини механізму інноваційного потенціалу доцільно застосовувати один із найзручніших способів побудови інтегрального показника, яким є узагальнена функція бажаності Е.Харрінгтона. З’ясовано, що головним фактором стратегічного інноваційного розвитку підприємництва в Україні є створення певного механізму для його підтримки. Він в свою чергу забезпечить застосування на практиці інноваційних досягнень в галузі, що можуть бути корисними для підприємств; стимулюватиме використання інноваційного обладнання та технологій; створюватиме об’єкти iнтeлeктуальної влaснoсті; мотивуватиме вкладення власних коштів у новітні технологій.